![](/sites/all/themes/at20/image/img_calend.png)
Як чудово провести осінні вихідні неподалік від Києва, коли усі традиційні туристичні місця вже «вставляють»? Відповідь: їхати на Житомирщину – одну з самих недооцінених областей України в плані туризму! За останні декілька років я зробив декілька вилазок в околицях Житомира і переконався, наскільки великий туристичний потенціал має цей регіон!
В минулу неділю 20 жовтня ми з родиною вибрали 3 цікавих місця біля Житомира. Обирали так, щоб було цікаво і нам зі Світланкою, і нашій доньці Маргаритці. Обрали 3 місця:
- ставку Гіммлера в Гуйві;
- будиночок рибалки на острові кохання у Старому Солотвині;
- каньйон річки Тетерев у Коростишеві.
1. Ставка Гіммлера «Гегевальд»
Перший поворот наліво від траси Житомир-Бердичів на початку села Гуйва, всього 120 метрів від траси, і ми – на місці. Координати бункера: 50.210421, 28.667160.
Насправді, це – єдина в Україні добре збережена ставка вищих чинів Вермахту. Ставку Гітлера "Вервольф" (Стрижавка поблизу Вінниці) та ставку Герінга "Штайнбрух" біля Калинівки до уваги не беремо: вони вщент зруйновані. А тут – збережений бункер, який можна оглянути не лише зовні, а й побувати всередині. Через дорогу є ще один такий самий бункер. Але оглянути його не вийде, бо він стоїть на території військової частини.
Екскурсію нам проводив дідусь на ім’я Віктор, який живе у колишніх казармах біля бункера з 60-х років минулого століття. До речі, під час війни в цій двоповерховій будівлі розташовувався штаб німецького військового командування. Тоді пан Віктор зберігав у бункері свої овочі, навіть не підозрюючи, що це за споруда! Історія і призначення споруди у радянські часи ретельно приховувалися.
Дідусь має ключі від бункера і з задоволенням відкриє вам його, все покаже і розкаже цікаві історії. Фіксованої суми за екскурсію і відвідування бункеру немає. Скільки дасте, стільки і буде.
Командний пункт Гіммлера «Гегевальд» ("Заповідний ліс") будували з жовтня 1941 по липень 1942 р. радянські військовополонені під наглядом есесівців. Територія ставки мала загальну площу 1,2 тис. кв. м і була ретельно замаскована зеленими насадженнями. Товщина стін бункерів сягала трьох метрів, крім того їх прикривав півметровий шар гуми. Всередині в двох маленьких кімнатах були всі зручності.
На галявині біля бункера обладнали корт для тенісу, гостям пропонували прогулянки на конях на очах у місцевих партизанів. Щоправда, Гіммлер неодноразово попереджав своїх відвідувачів про небезпеку таких розваг. І не безпідставно: одного разу особистий пілот Гіммлера, який вирішив покататися на конях, не повернувся з прогулянки. Помста райхсфюрера мешканцям села, біля якого знайшли тіло вбитого пілота, була жорстокою: всіх мешканців було спалено живцем.
Гіммлер бував у Гегевальді тільки тоді, коли у свою українську ставку Вервольф приїжджав Гітлер. Проте, у ставці було проведено декілька важливих зустрічей. У серпні 1942 року сюди таємно приїжджав шеф політичної розвідки Німеччини Вальтер Шелленберг. Крім Шелленберга в Гегевальді побували Ламмерс, Ріббентроп і райхскомісар України Еріх Кох. Наприкінці літа 1942 року тут відбулася нарада найвищих чинів поліції і командирів частин СС, на якій були присутні 100500 осіб. Тоді Гіммлер зачитав відомий план «Ост», який передбачав колонізацію окупованих східних територій. Дотримуючись вищевикладеного плану, вже в серпні 1942 р. Гіммлер віддав наказ організувати навколо своєї резиденції перші поселення «справжніх німецьких селян», висіливши українських селян. У новостворену колонію Гегевальд увійшло 29 сіл, українські назви яких гітлерівці замінили німецькими, а кожен німецький переселенець отримав 20 гектарів орної землі. Дивним чином, місцеві партизани не зробили жодної спроби знищити ставку.
2. Острів кохання у Старому Солотвині
Ідемо тією ж самою трасою Житомир-Бердичів. Ближче до Бердичева перед селом Рея буде поворот ліворуч на Старий Солотвин. Від траси до села – 3,5 кілометри.
Раніше майже нікому невідома атракція у Старому Солотвині всього за декілька років стала чи не найпопулярнішим туристичним об’єктом Житомирщини. Фотки з дерев’яним будиночком на острові швидко розлетілися укрнетом. І сьогодні сюди не просто приїжджають на вікенд з Києва та Житомира. Сьогодні сюди привозять цілі автобуси туристів, тут проводять весілля і влаштовують фотосесії.
Острів кохання – це штучний острів, створений у 70-х роках минулого століття. У 1984 – 1985 роках на ньому збудували дерев’яний будинок, якій в народі називають «Будинком рибалки та мисливця». Згодом на острів проклали дерев’яний місток.
Що зараз є у будинку і яку роль він виконує – невідомо. Він постійно зачинений, а у вікна вдалося розгледіти столи для банкетів. Ймовірно, його час від часу використовують для якихось вечірок.
Місцеві мешканці не так романтично ставляться до будинку, як туристи. Подейкують, що у хатинці живе дух рибалки, який покінчив із собою, бо йому відмовила кохана. Кажуть, що біля острова живуть русалки, які можуть затягнути на дно будь-якого зіваку.
Особливо гарно хатинка і острів виглядають восени, коли декілька дерев, що оточують будиночок, перефарбовуються у жовтогарячий колір. Але навряд чи у вихідній день вдасться зробити вдалі фотки. Туристів у Великому Солотвині зараз більше, ніж у будь-якому українському замку! Дерев’яний місток просто переповнений людьми! Фотографувати неможливо: уїжджають одні туристи, їх моментально змінюють інші.
Крім будинку рибалки у Старому Солотвині ще є дерев’яна Хрестовоздвиженська церква 1885 року.
3. Парк, костел і каньйон у Коростишеві
З Коростишевим все просто і зручно. Він знаходиться на трасі між Києвом і Житомиром (ближче до Житомира). З цим містом в мене пов’язані сумні спогади: на початку 2016 року: я послизнувся на сходах місцевого парку і отримав травму, яка зупинила моє активне життя на декілька місяців. Тоді я не встиг подивитися місто і давно хотів сюди повернутися, щоб оглянути всі його цікавинки. Їх тут достатньо: шикарний бароковий костел, залишки маєтку Олізарів, фахверкова бібліотека, старовинний парк, скелясті береги Тетерева, старовинна поштова станція. Але найцікавіше – це скелясті береги річки Тетерів.
Найвідоміша пам'ятка Коростишева — костел Різдва Пресвятої Діви Марії:
У ХІХ столітті Густав Олізар спорудив поруч з костелом палац, в якому зберігалася велика колекція творів польських художників XVIII століття та багато стародруків. Примітно, що палац було зруйновано... в часи української незалежності. Від нього залишилося лише 4 колони.
Купальна Олізарів у осінніх барвах:
Фахверкові споруди - велика рідкість для України. В Коростишеві на території маєтку Олізарів збереглася фахверкова бібліотека:
Парк колишнього маєтку Олізарів прикрашають трохи дивні скульптури, створені майстром зі світовим ім’ям Віталієм Рожиком у стилі романтичного інтуїтивного реалізму.
Коростишівський стоунхендж)):
Якщо пройти під мостом на південь від парку, то побачимо мальовничий каньйон річки Тетерів. Білі скелі виходять прямо до води.
Найвідоміша зі скель має назву Скеля Фелінського.
Що ще можна подивитися цікавого в околицях:
Дерев’яний монастир в Городському
Фортецю-монастир кармелітів у Бердичеві
Дивовижний костел у Городківці
Сподобався пост? Поділись з друзями!